Леда Милева
Бодливко мързеливко

chitanka.info

Елите слънцето огря

с усмивката си кротка

и Ежко в старата гора

излезе на разходка.

Тревица тук, иглика там —

в това приятно време

не иска Ежко да е сам,

другарче ще си вземе!

Две катерички — скок-подскок —

съгледа той на клон висок.

— Елате на разходка, мили!

Чудесно слънце свети.

Защо в клонака сте се скрили?

— Днес, Ежко, сме заети.

Виж как се работи юнашки —

хралупите метем с опашки!

— Метете! — Ежко-Бежко рече. —

Ще ида да повикам Мечо.

Но Мечо спал бе цяла зима

и Ежко го завари

да тупа с дрянов клон килима

и козяците стари.

По клоните

цвъртяха птички.

За Ежкова беда

те бяха весели, но всички

строяха си гнезда.

Дори и Заю дългоух

поседнал бе до трънка

да кърпи своя сив кожух

с една иглица тънка.

Погледна Ежко натъжен,

постла си меки листи,

па седна в пролетния ден

бодлите си да чисти…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.